Ennen vanhaan maalla monilla oli säätikku navetan seinässä. Kuusen latvasta tehty puinen viisari ennusti tulevaa. Säätikun toiminta perustuu luonnolle. Sateen lähestyessä vuoltu oksa kääntyi ylöspäin, ja vastaavasti sen liikkuessa alaspäin tiedettiin poudan olevan tulossa. Säätikku toimii edelleen hämmästyttävän tarkasti, jopa vuorokauden varoitusajalla. Jumala on asettanut luomakuntaansa tiettyjä merkkejä, joita tarkkaamalla voi aavistaa mitä on tulossa.
Kun vertaa elämäänsä muihin ja katselee asioita, mitä itsellä ei ole ja toisilla on, ei ole vaikea olla kateellinen. Lomamuistoja, perhe-elämää, autoja tai asuntoja vertaillessa usein aidan takana löytyy hienompaa ja parempaa.
Kun tänä aikana kuuntelee uutisia tai lukee lehtiä, huomaa, miten paljon pahaa maailmassa tapahtuu. Ei ole ihme, että ihmiset huolestuvat ja pelkäävät tulevaisuutta.
Monet tutkimukset kertovat yhä suuremmasta nuorten ahdistuksesta, jossa varmasti vähäisin syy ei ole ulkonäkökeskeisyys ja siihen liittyvät paineet. Eikä tämä rajaudu vain nuoriin, vaan iästä riippumatta monilla on samantyyppisiä paineita.
Kiitos Jumalalle Jeesuksen Kristuksen, meidän Herramme, kautta! Niin minä siis tämmöisenäni palvelen mielellä Jumalan lakia, mutta lihalla synnin lakia. (Room.7:14-25).
Lomailtuani koko viime kesän olen tänä kesänä oikein odottanut vihkimisiä ja häitä. Kirkkohäät ovat jo Karviassa jokseenkin harvinaisia. Viidestä avioliittoon vihkimisestä vain noin kolme paria tahtoo vihkimistä kirkossa, vaikka kirkko on jopa ulkopaikkakuntalaisten mieleen ja kaunis.
Jumala ei ole luvannut kristitylle vain tyyntä ja aurinkoa. Sen sijaan Hän on luvannut olla omiensa kanssa joka päivä maailmanaikojen loppuun asti.
Ollessani aikoinaan neljännellä luokalla saimme Suomen Gideoneilta lahjaksi pienet, punaiset Uudet testamentit. Käytimme niitä paljon koulun uskontotunneilla. Itse kiinnostuin kirjasta niin paljon, että luin sitä myös kotona. Siitä lähtien on Raamattu kulkenut mukanani ja antanut moneen tilanteeseen lohdutusta, rohkaisua ja neuvoja.
Vihan ja vihollisuuksien kieltä kuuli lähinnä elokuvissa ja historiankirjoissa kunnes Venäjä aloitti sotansa Ukrainassa. Yhtäkkiä olikin normaalia kuulla puhetta vihollisista, joiden kärsimys ja kuolema ei olekaan historian pelinappuloiksi joutuneiden yksilöiden kaamea tragedia, vaan jotain juhlimisen arvoista.
Havainnollinen ajatusleikki: olettakaamme, että ihminen elää 70-vuotiaaksi ja jokaista hänen elämänsä päivää, yhteensä 25 550 päivää, vastaa yksi tiiliskivi. Olettakaamme lisäksi, että hän seisoo tämän tiilikasan päällä; se on 25 metriä korkea, metrin levyinen ja puolentoista metrin pituinen.
Matteus oli yksi heistä, jotka kuuluivat halveksitun yhteiskuntaluokan, publikaanien joukkoon. Publikaaneja vihattiin juutalaisten keskuudessa yleisesti, sillä he toimivat Rooman miehitysvallan palveluksessa.
Pienen lapsen syntymä on aina ihme. Tiedämme, että pieni vauva on täysin riippuvainen vanhemmistaan heti ensimmäisistä minuuteista lähtien. Pieni lapsi tarvitsee paljon huolenpitoa, rakkautta ja syliä, jotta hän voisi kasvaa turvallisesti ja eheästi. Huolenpidon tarve ei vähene lapsen kasvaessa kohden nuoruutta tai aikuisuutta, mutta se muuttaa muotoaan.
Ihmisen sydän tuntuu kiintyvän kovin helposti maalliseen hyvään. Sekin talo, jonka ostit kerran paljolla velalla ja ajatuksella "liekö hetken majapaikka", on muodostunut rakkaaksi ja tärkeimmäksi omaisuudeksi. Ja tavaraa kertyy ympärille, ja sekin on usein "rakasta". Ja vanhemmiten, kun pitäisi jo valmistautua lähtemään, yhä sitkeämmin pitää omastaan kiinni.
Tämän puinnin tavoite on hyvin luonnollinen, Taivaan vilja on puitava puhdistettava ja nostettava Taivaan aittaan. (Lk. 3:17).
Luterilaisesta näkökulmasta kuulee toisinaan, ehkä erityisesti niiltä, jotka eivät usein kirkossa käy, että messu on tylsä, eikä luterilaisessa jumalanpalveluksessa näy ilo eikä riemu. Tämä juontaa juurensa kenties lapsuudesta tai nuoruudesta, jossa messua ei ole ymmärtänyt tai kokemuksesta, jossa messu on jostain syystä ollut erityisen pitkä.
Ylä-Satakunnan alueen tapahtumia ja menovinkkejä
Parkanontie 45, 39700 Parkano
Y-tunnus 0214255-5
Puhelin: 029 1706 680
asiakaspalvelu@ylasatakunta.fi
toimittajat@ylasatakunta.fi
etunimi.sukunimi@ylasatakunta.fi
Sivustomme käyttää evästeitä.